Kun få kender hele historien.
Så vidt jeg husker, så foregik det sådan her.
I forhistorisk tid var Egypten alt livs arnested.
Et paradis, som var værdigt til de guder, som havde skabt det.
Så guderne besluttede sig for at bo der -
- blandt deres laverestående skabninger. Mennesket.
Men man kunne ikke tage fejl af guderne og menneskene.
Guderne var højere, og i deres årer flød guld, ikke blod.
Og de kunne forvandle sig til alle mulige skræmmende væsner.
Egypten var delt mellem to mægtige brødre.
Livets gud, Osiris, var den elskede farao over alle de jorder, -
- som Nilens vand gjorde frugtbare.
Hans bror Seth herskede over den golde, øde ørken, -
- og denne afsondrethed gjorde ham stærk, men forbitret.
Men så skulle Osiris krone en ny farao, -
- hans eneste søn, Horus.
Det belastede båndet mellem brødrene -
- og forandrede Egyptens skæbne.
Men guderne udgør kun halvdelen af historien.
Det stod klart, at de ikke alene kunne væve skæbnens tråde.
Et menneske med god dømmekraft, visdom og styrke -
- måtte der til. Desværre var dette menneske ikke mig.
Men før I affejer mit yngre, dumdristige jeg, så husk:
Tvivl ej på en, som kæmper for det eneste, -
- som er lige så mægtigt som guderne: kærlighed.
Tyv!
Den her kjole er helt umulig.
Jeg må købe noget bånd, hvis den skal kunne bruges til kroningen.
Lad os tilbringe morgendagen sammen. - Det skal vi også. Til kroningen.
Sikke en velsignelse, at guderne skænker os en ny farao.
Horus? Du ved godt, jeg ikke kerer mig om guderne.
De kerer sig om dig. - Nå?
Bek, giv mig den.
Jeg vidste, du gerne ville bære et helt særligt klædestykke.
Har du stjålet den fra en kræmmer eller fra nogens skab?
Det var hurtigere end at vente på, at guderne besvarer mine bønner.
Guderne giver os alt, vi behøver. - Ja, de er umådeligt gavmilde.
Du er så smuk.
Da jeg bad dig om at stikke af sammen med mig, lovede jeg dig et godt liv.
Kjoler, der er en prinsesse værdige. En ny hver dag.
Floder af juveler, et gyldent palads, vi kan stifte familie i.
Og hvor mange børn skulle vi have?
Et dusin. Jeg vil gøre alt for at gøre dig lykkelig.
Og hvordan bereder tronfølgeren Horus sig på den store dag?
Himlens hersker. Sikken en fejring i går aftes.
Folket er allerede forsamlet for at få et glimt af dig.
Du kommer til at se fantastisk ud. - På et tidspunkt.
Glorværdige Horus...
Men affej nu heller ikke Horus, -
- for når verdens skæbne hviler i ens hænder, -
- kan selv guder blive overraskede over, hvor mægtige de er.
Hvis det var mig, der skulle krones, ville jeg have brugt tiden -
- til at forfatte et budskab til mit folk.
Måske mener Horus, folket ikke har brug for taler.
Undtagen skåltaler i hans ære.
Der var brug for mange skåltaler. Min dåd vil blive besunget senere.
Løven, han fældede, spredte skræk og rædsel.
Gjorde den det? Godt. Så er det desto mere værdigt at synge om.
Det er rart.
Ikke mere, tak.
Dig. - En skam, jeg kommer for sent.
Men her er jeg, ædru og påklædt.
Sig det ikke til nogen. Jeg har et skidt ry, jeg skal opretholde.
Kom her. Kom. - Nej. Nej, nej.
Det er svært at tro, men du ligner en farao.
Hvis det ophidser dig...
Juveler ophidser mig. - Så se på dit håndled.
De 42 stjerners armbånd. Det skal minde dig om de dæmoner, -
- jeg har dræbt for dig. Ingen mere værdifuld skat er nogensinde set.
Hvordan kan kærlighedsgudinden ikke vide, hvad kærlighed er?
Det er ikke at dele leje med enhver pige, der vifter med øjenvipperne, -
- du mægtige løvedræber.
Jeg fejrede jagten. Du var her jo ikke.
Jeg sætter pris på min frihed. Ej så meget på døde dyr.
Du har dog intet imod at bære dem.
Nej, Hathor.
Sådan opfører en dronning sig ikke. - Så er det godt, jeg ikke er det.
Kan du forestille dig noget mere trist end at sidde på en trone?
Hvad er det, du spørger mig om?
Har jeg spurgt dig om noget?
Det ved jeg ikke. Gjorde du det?
Min herre. Det begynder nu.
Hathor. Kærlighedens gudinde.
Nephtys. Beskyttelsens gudinde.
Min herre. - Tak, unge mand.
Du har været frygtelig rar ved fremmede i dag. Vis mig dine hænder.
Hvad? Det er gaver til Osiris. - Skynd dig.
Thoth. Visdommens gud.
Vær hilset, Thoth. Havde du forestillet dig, at din gamle elev -
- en dag ville blive farao af Egypten?
Horus har lagt en række egenskaber for dagen, -
- og nogle af disse kunne bidrage til hans lederskab.
Hvis han er heldig.
Æret være Osiris, -
- farao af Egypten.
Æret være Ra, lysets hersker.
Min far har velsignet denne dag, -
- som I alle velsigner os med jeres gavmildhed.
En tilkendegivelse fra en, der ejer meget.
Og fra en, der kun har ganske lidt.
Men når de begge dør og står ved porten til efterlivet, -
- hvad er så deres værdi? Jeg siger, de er lige meget værd.
Symboler på liv, der har været levet på rette vis.
Alle er velkomne i efterlivet. Det er den arv, jeg efterlader mig.
Men i dag kroner vi en ny farao. Og han vil få sit eget eftermæle.
Min søn, Horus, himlens hersker.
Er du rede? - Det er jeg.
Vent. Vent.
Undskyld, jeg kommer så sent. Tre dage om at krydse ørkenen.
Og næsten en til for at komme gennem mængden af dine beundrere.
Seth. - Bror. Det er godt at se dig.
I lige måde, bror. Du er altid velkommen her.
Det er en stor dag for familien. Du må være stolt.
Det er jeg. - Hvor ser du storslået ud, nevø.
Så er der da én her, der bliver en god farao.
Jeg frygtede, at du ikke ville komme. - Jeg vil da ikke gå glip af det her.
Til dig.
Et jagthorn.
Lavet af kraniet fra en vædder, der nedlagde ti guder.
Det er smukt. - Prøv at blæse i det.
Fra Seth.
Lad selveste Ra høre dig.
Nogen hørte dig i hvert fald.
Hvad foregår der, Seth?
Kan du genkende den?
Far gav dig den.
Den har holdt mig i live i mange nætter i ørkenen.
Kæmp imod mig. - Nej, far.
Bland dig udenom, min søn. Hvorfor?
Hvad har du opnået igennem 1.000 års fred?
Et land fyldt med mennesker, som ikke drømmer om andet.
Nu er det min tur. - Jeg vil ikke kæmpe imod dig.
Jeg elsker dig, bror. Af hele mit hjerte.
Jeg elsker også dig, bror.
Det er i sandhed en stor dag for familien.
Jeg, Seth, -
- er nu jeres eneste sande farao.
Farao af hele Egypten. Se, hvad der tilfalder dem, der modsætter sig mig.
Guder.
Bøj jer i støvet for mig, eller dø.
Dødelige, tilbed mig, eller bered jer på et liv som slaver!
Min bror mente, efterlivet var en gave.
En farao bør stræbe højere end det.
Fra dette øjeblik skal I købe jer adgang med rigdomme.
Din rejse er kun lige begyndt.
Nu er det dit.
Mange af os vil følge dig, men det her bør ikke ske nu.
Jeg så op til dig. - Naturligvis.
Det ville være uklogt.
Rammer du stadig aldrig ved siden af? Bliver det ikke lidt kedeligt?
Jeg troede, du havde perfekt syn.
Du kæmper godt. Er du sikker på, du er hans søn?
Zaya!
Bek! - Zaya!
Jeg gør Egypten en tjeneste. Du er ikke værdig til at være farao.
Nej!
Seth!
Tilgiv mig, far.
Zaya!
Således blev Seth farao.
I året, der fulgte, kæmpede mange guder imod ham.
En efter en måtte de bøde med deres liv.
For de dødelige var det endnu værre.
De fleste blev gjort til slaver og blev nægtet den mindste mønt -
- til at købe sig adgang til efterlivet.
Blindet efter nederlaget gik Horus i eksil.
De, der bad til, at han måtte redde Egypten, blev grumt skuffet.
Men jeg var ikke den, der bad.
Zaya var slavebundet til en grusom herre.
Men hvordan kunne jeg befri hende?
Det var galmandsværk.
Du hersker måske ikke over vinden, Zaya, men du kan vel lukke skodderne?
Undskyld, min herre.
Min skønne, hvis jeg finder mit arbejdsbord i denne stand igen, -
- bliver du kastet udenfor, hvor du kan skubbe sten i stedet.
Kom så. Jeg har ikke hele dagen.
Jeg vil gerne kaste ham ud fra stor højde. Godmorgen.
En dag vil jeg stjæle dig fra ham. - Er tyveri altid løsningen?
I denne verden, ja. Enten er man rig, eller også er man intet.
Selv hvis du kunne befri mig, hvad så med min familie?
Vores venner? Kan du stjæle hele Egypten fra Seth?
Kun Horus kan befri os. - Tror du, guderne kerer sig om os?
Hvis Horus kunne komme, ville han gøre det. Jeg vil vise dig noget.
Seth vender tilbage med krigsbytte. Hans skatkammer vil stå åbent.
Det er det perfekte tidspunkt at snige sig derind på.
Hvorfor skulle man det? - Der er Horus' øjne.
Så ville han få sine kræfter igen. - Stjæle fra en gud?
Det ville kun en galning gøre.
Hvor mon vi kan finde en sådan galning?
Tegningen bør være her. Urshu har bygget skatkamret.
Han er Seths arkitekt.
Hvad er det? - Seths sandpyramide.
Det er noget af en ildgrav. Han må tilberede enorme festmåltider.
Graven fører ind til Jordens indre. Den er kilden til hans kraft.
Jeg har fundet den.
Skattene føres ind gennem porten.
Det er det bagefter, der er problemet.
To broer fyldt med fælder. Urshu praler altid af dem.
Så er det godt, jeg snyder.
Byd mig ordentligt velkommen, soldat. Lad ikke dronningen vente.
Jeg tror, du har savnet mig. - Jeg skal savne dig.
Jeg er jo din fange. - Det her fængsel er ikke så slemt.
Jeg har det frygteligt her.
Du har en sjov måde at vise det på. - Må jeg låne din kniv?
Hvis du fik chancen, ville du så dræbe mig?
Hvordan skal jeg kunne dræbe dig?
Men du ville gøre det, hvis du kunne. - Du må hellere holde øjnene åbne.
Min herre Seth.
Og herskerinde. Måske bør jeg komme igen på et bedre tidspunkt.
Nej. Kom ind. Vær nu ikke blu.
Kom.
Ingen har nogensinde før æret den store gud Ra på denne måde.
Han vil passere over toppen og forbløffes over denne hyldest.
Er det den der? - Undskyld?
Kan du gøre den højere?
Højere? - Ja. Det er et simpelt spørgsmål.
Det bliver måske svært nu.
Rolig, Urshu. Det er min spøg.
Hvorfor udvalgte din far dig til at blive bygmester -
- frem for en af dine brødre?
Jeg viste vel, jeg var den bedste. - Og det skal jeg også vise min far.
Han vil se det fra morgengry til skumring.
Din glæde er mere værd end guld. - Guld? Det vil du få rigeligt af.
Skål for Egyptens største bygmester.
Skål for mit eftermæle.
Hvor finder man så mange skorpioner?
Det er nok til, at man bliver bange for sin egen skygge.
Cirklen er udløseren.
Så går jeg udenom.
Det var da let.
En tredje bro.
Den er ikke beskrevet her.
Det er jo forbryderisk.
Og kun ét øje.
Fremragende. Zaya, du ville bede en bøn.
Men hvo intet vover...
Zaya.
Jeg er så ked af det.
Som om det ikke var nok, at du bruger mit hjem til dit hor, -
- så vover du at stjæle fra faraoen?
Jeg føler stolthed over at have et velordnet arbejdsrum, Zaya.
Det forstod du aldrig. Og dette lille nips vil ikke redde nogen af jer.
Seth er jeres gud. - Det var min ide.
Løgner!
Giv mig det, du stjal.
Tak.
Kast dem for sjakalerne. - Vent!
Jeg tog også noget andet.
Løb!
Du klarede det. Hvor er det andet?
Ved du, hvor svært det var at stjæle det der?
Jeg vil altid elske dig.
Døden er ikke afslutningen på alt. - Zaya.
Jeg vil råde bod på det her, Zaya.
Jeg har ikke brug for flere tilbedere.
Offergaver, der rådner og stinker.
Medmindre du har vin med, så forsvind.
Jeg er ikke tilbeder. - Hvad er du så? En tyv?
Ja. En tyv.
Jeg har noget, Seth tog fra dig.
Ingen dødelig kan stjæle fra Seths skatkammer.
Du har plyndret en af mine tilhængeres lig.
De kom ikke engang i nærheden af skatkamret.
Giv dem til mig. - Ikke endnu.
Giv mig mine øjne. - Jeg har et forslag.
Vil du forhandle med mig?
Du er heldig, jeg vil forhandle. Du kunne ikke ramme en trebenet elefant.
Du vil vel have en belønning. Guld? - Guld kan jeg selv stjæle.
Der er en, jeg vil have reddet.
Fra hvad?
Døden. Har din far ikke lært dig, døden ikke er afslutningen på alt?
Det kan ikke lade sig gøre. - Du kan godt. Du er Horus.
Måske skal jeg bare smide mit bytte i Nilen.
Vent.
Bliv i de levendes rige.
Jeg kan ikke nå hende.
Men du er en gud. - Guder lever i tusind år.
Men vi kan ikke besejre døden. Nu skal hun vandre ad stien.
Der må være noget, du kan gøre. - Jeg har gjort, hvad jeg kan.
Du, som er evig, send din tjener for at føre den døde på vej mod nyt liv.
Anubis, træd frem.
Jeg frisætter dig.
Jordens døre er åbne. Du må påbegynde din rejse.
Hun var slave. Uden skatte kommer hun ikke gennem den sidste port.
Hvad tilbyder du? - Hun kommer ikke ind i efterlivet.
Til dig, Anubis, buernes hersker, som befinder sig på dette bjerg, -
- har jeg kun mit smil.
Så lad det ske.
Zaya. Zaya!
De døde taler ikke med de levende.
Hold dig på stien.
Giv mig dem så. - Du har intet gjort.
Mine øjne. - Du kan forblive blind.
Jeg har intet at miste. Jeg vil gøre alt for at se hende igen.
Hvis du vil skjule dig for mig, må du lære at tale mindre.
Her.
Hvor er det andet øje?
- Jeg er ikke helt sikker, men...
Jeg brækker nakken på dig.
Du må hade Seth for det, han gjorde mod din far.
Pyramiden. Jeg ved, hvordan man kommer ind i Seths pyramide.
Hvordan? Hvordan?
Nå...
Kilden til hans kræfter er der.
Hvis jeg kan føre dig derind, kan du så dræbe ham?
Hvordan vil du gøre det? - Jeg har set tegningen over den.
Sig frem. - Jeg viser dig det.
Men så må du hente Zaya tilbage.
Måske er der en måde at gøre det på.
Ingen kan forlade efterlivet, når først man er trådt derind, -
- men rejsen gennem de ni porte tager flere dage.
Og kun farao kan få Anubis til at vende om.
Hvis jeg dræber Seth og generobrer min krone, -
- før din elskede når den sidste port, -
- så kan jeg måske redde hende.
Prøv at holde trit.
Mine prægtige blodhunde.
I er de sande sønner af Egypten.
I er mine jernets og blodets børn.
Og ingen far kan være mere stolt.
De oprørske guder har smagt vore spyd.
De andre er i Nephtys' fæstning. Der venter de, klar til kamp.
Men I, mine ørkentropper, -
- vil udslette dem!
Tag for jer af guldet.
Skulle I ende i dødsriget, -
- så fortæl min bror, hvem I tilbeder!
Deling Seth, Armam, Ta, Rai! Træd an!
Fremad, march!
Min herre.
Det kongelige skatkammer er blevet berøvet.
Urshu, skulle øjet ikke lokke Horus' tilhængere i døden?
Jo, min herre. - Og var dine fælder ikke ...?
Hvad var det, du kaldte dem?
Tyvesikre? - Jo, min herre.
Kan du finde færten? - Jeg skal nok finde ham.
Og find de af hans tilhængere, som var snu nok til at stjæle øjet.
Det var en dødelig, min herre. - En dødelig?
Hvem er hun?
Hans slavinde. - Jeg må sige...
Jeg er meget nysgerrig efter at høre din undskyldning, men ikke nu.
Ja, herre.
Så er du vist alligevel ikke det kløgtigste menneske i Egypten.
Det er tyven.
Hvad går din plan ud på?
For at dræbe ørkenguden må man dræbe selve ørkenen.
Dræbe ørkenen?
Hvordan dræber man ørkenen?
Vi må ty til min bedstefar. Han vil hjælpe os.
Din bedstefar? Mener du Ra? Solguden Ra?
Hvor er din bedstefar så henne?
Det er din spøg, ikke? - Tror du, jeg prøver at more dig?
Det ville være nyttigt at kunne flyve nu.
Jeg kan ikke forvandle mig uden begge mine øjne.
Jeg må bede om styrke. - Det er ikke opmuntrende.
Stille. Ellers ryger du ned ad bjerget hurtigere, end du kom op.
Mægtige Ra, vid, hvem jeg er.
Luftens hersker ønsker dit favntag.
Bedstefar, jeg har brug for hjælp.
Jeg er imponeret.
Hold dig i min skygge. - Hvorfor det?
Gør det nu bare.
Hil dig, du mægtige Ra.
Når en fugl lander her, plejer jeg at dræbe den, inden den skider.
Hvor vover du at føre en dødelig til skabelsens kilde?
Han er værdifuld for mig. Jeg kunne ikke efterlade ham.
Hvorfor er du her? - Jeg vil bede dig om noget.
Så vil jeg straks høre op med mit forehavende og adlyde.
Bedstefar, undskyld. - Du ved ikke, hvad det vil sige.
Bliv der, og vær stille.
Jeg skal arbejde.
Og før den dødelige ned under dækket, hvis du vil have, han overlever.
Kryb tilbage i skyggen, din stinkende orm!
Du vil aldrig mæske dig i mit skaberværk.
Uanset hvor meget du prøver på det.
Alt var anderledes, hvis jeg kunne bo blandt mine børn i Nilens have.
Det er min byrde at bekæmpe dæmonen Apophis nat efter nat.
Egypten må aldrig bukke under for kaos.
Der er altså noget, der er værre end Seth.
Du tager fejl. Den dæmon myrdede ikke min far, din søn.
De er begge mine sønner. De var ligeværdige i mine øjne.
Det er hele mit skaberværk. Og dets skæbnes uvished er min agt.
Hvad er det i virkeligheden, der fører dig hertil?
Tillad mig at fylde min flaske med vand herfra.
Vandet er ikke mit.
Du vil slukke ørkenens ild.
Du vil dræbe Seth og blive farao, som din far ønskede det.
Skænk mig evnen til at flyve igen. - Jeg har hørt din bøn.
Jeg lod dig komme hertil, og du får lov at tage hjem. Men derefter...
Uden begge mine øjne har jeg næppe styrken til at besejre Seth.
Så øg din styrke. Har du været doven så længe, -
- at du har glemt, at enhver guds liv er en rejse?
Når du træder bort fra din sti, bliver du svagere.
Hvorfor slæber du rundt på det menneske?
Han havde den frækhed at ville forhandle en aftale med mig.
Ikke den papyrus, den er skrevet på, værd.
Hvad betyder det? Han er blot et menneske.
Jeg bifalder ej den måde, Seth regerer på.
Men jeg er usikker på, at du vil være en bedre farao.
Herre, de sidste oprørske guder har forskanset sig hos hende.
Hver og en?
Ja, herre. - Godt. Så er de lige til at plukke.
Er det ikke at drive det for vidt?
Hun vil alligevel have dem til at kæmpe til døden.
Hun var din kone.
Så meget desto mere grund til at dræbe hende.
Fra nu af skal det være sådan her.
På vores måde. Du må hellere vænne dig til det.
Bør en gudinde udføre et sådant hverv?
Siden du blev farao, har der været brug for mange ligklæder.
Du kunne have været dronning.
Du burde vide, hvorfor jeg ikke kunne det.
Men hvorfor sagde du så ja, da jeg bad dig om at blive min brud?
Jeg kan huske, da du red ud af ørkenen.
Impulsiv, slående. Så flot.
Jeg udholdt den bidende vind for at være ved din side, -
- og jeg forestillede mig alt det, vi skulle opnå sammen.
Det var ikke alt sammen så bidende.
Noget af det var rart. - Måske.
Jeg troede stadig, vi kunne have været lykkelige.
Jeg burde have været nok til at tilfredsstille dig.
Intet kan tilfredsstille mig.
Det er derfor, Ra var vis, da han sikrede, du aldrig får et barn.
Hvorfor?
Ingen finder ud af det, før det er for sent.
Måske skal du blive ved med at flyve, til vi er landet, næste gang.
Det, Ra gav, tog han til sig igen.
Jeg troede, han hjalp dig. - Jeg fik, hvad jeg skulle have.
Hele Nilen kan ikke slukke den ild, -
- men nogle få dråber fra Skabelsens Kilde kan.
Dræbe ørkenen?
Når ilden er slukket, vil Seth være svagere. Sårbar.
Hvad sker der, hvis jeg drikker det?
Du vil blive vederkvæget, og så vil du dø.
Det virker forkert, at Skabelsens Kilde kan dræbe en.
Jeg ville dræbe dig for at have spildt mit vand.
Hvad er det her?
Så du ikke behøver bringe mig drikkevand i dine bare næver.
Jeg er ikke din slave.
Min far lærte mig, det er uværdigt for en gud at slå et menneske.
Han burde have lært dig at lette røven og hente vand selv.
Undskyld, far.
Det her bliver mere og mere uacceptabelt.
Hvor er Horus' øje?
Oppe i din bagdel sammen med de geder, du holder der.
Hvor er Horus' øje?
Lige her.
Jeg troede, du kravlede blind rundt i mudderet et sted.
Hug ham ned!
Kan I se, brødre? Uden sit andet øje er han svag.
Selv hvis jeg var blind, døv -
- og lemmeløs, -
- kunne du stadig ikke måle dig med mig.
Jeg faldt ikke i døden. - Ra være priset.
Aftalen gælder ikke, hvis jeg dør. Zaya og jeg skal begge være her.
I levende live.
Bag dig!
Horus! Horus!
Ra! Kære Ra, hjælp os!
Horus!
Vi dør!
Efter dig.
Er du sikker på, du kan det her? - Jeg reddede dig da, ikke?
Nå, du reddede mig? - Kun fordi du er nyttig.
Ved du, hvad der ville være nyttigt? Dit andet øje.
Jeg kan stjæle det til dig. - Afprøv ej mit tålmod, dødelige.
Jeg hedder ikke "dødelige".
Hvad hedder du så? - Bek.
Nuvel, Bek. De vil holde øje med vejene. Seth vil sende bedre jægere.
Det gik ikke som planlagt, vel? - Nej, herre.
Gjorde min nevø alt dette med kun ét øje?
Jeg undervurderede hans styrke. - Han er svær at dræbe.
Ligesom sin onkel. Hvor er han på vej hen?
Hvem er hans allierede? - Kun den dødelige.
Ikke just en stor hær. - Jeg hørte dem sige noget.
Den dødelige har indgået en aftale med Horus.
Han er ambitiøs.
Horus har indvilliget i at vække den dødeliges kvinde til live.
Er du sikker på det? - Ja, herre.
Du bør få nogen til at se på det der.
Godt arbejde.
Du skulle have betroet os denne opgave fra begyndelsen.
Har vi ikke altid tilfredsstillet dig?
Så tilfredsstil mig igen.
Lod du din kone leve?
Før eller senere vil du og jeg ende -
- på præcis samme måde.
Dødsriget med de ni porte.
Passer kortet, Vestens herskerinde? - Kald mig ikke det.
Det har jeg lagt bag mig.
Snart vil jeg herske over hele verden.
Dødsriget er det sidste kongerige, som endnu står.
Du efterstræber ting, du ikke kan få.
Før mig dertil. - Men din sjæl lever.
Ja. Og det gjorde din også, da du var de dødes rådgiver.
Du ved godt, hvad der venter mig der.
Du har dit lille armbånd til at beskytte dig mod de dæmoner.
Det er ikke det. - Du savner det, ikke?
Mørket og det, det fik frem i dig.
Nej. - Du er ikke så dydig.
Kærlighedens gudinde.
Jeg ved det godt. - Så gør det her for mig.
Bevis, du er tro over for mig, og så kan vi få alt. Sammen.
Horus.
Min elskede.
Horus.
Du er ikke i din fars gravhvælving.
Jeg spekulerede over, hvor han var.
Nu ved jeg det. Tak.
Af en, som betvinger mænd med forføreriske øjne, at være -
- er du ikke særlig kløgtig.
Hvor længe har han kunnet se? - Hvorfor kerer du dig om det?
Jeg er din nu. Jeg vil gøre, som du har bedt mig om.
Også selv om jeg dræber Horus?
Selvfølgelig. Hvem kerer sig om ham?
Er du ikke træt efter alle de løgne?
Jeg elskede Nephtys engang, og jeg huggede hendes vinger af.
Forestil dig, hvad jeg vil gøre ved dig.
Hvis du gør det, jagter jeg dig.
Lad mig røre dig!
Det er vel bedre end at flygte til fods.
Kan vi finde et mindre ubehageligt sted at slå lejr næste gang?
Engang var her den smukkeste have.
Hvad skete der? - Det var min fars første tempel.
Gavmildt gav han de fattige lov til at begrave deres kære her.
Seth har forbrudt sig mod hans lære.
Min far elskede stedet her, -
- så Seth førte ham hertil, så han kunne blive slagtet.
Hans lig blev skåret i fjorten stykker. Hjertet blev aldrig fundet.
Saltede Seth jorden? - Nej.
Det var min mors tårer.
Før hun tog sit eget liv.
Jeg har svigtet dem. - Det gør mig ondt.
Ra fortalte mig, jeg var på en rejse, og at hvis jeg når til vejs ende, -
- bliver jeg mægtig igen.
Hvordan ender det? - Med hævn.
Det ender med mit spyd gennem Seths kranium.
Er det et uvejr? Der er ingen skyer.
Seths jægere på deres kæledyr.
Det der er ikke kæledyr. En kat er et kæledyr.
Jeg kan ikke overleve deres gift, som jeg er nu.
Så må vi hellere flygte. - Flygte?
Vi dødelige gør det konstant.
Løb hurtigere! - Det kan jeg ikke!
Kom så!
Vi må dræbe dem. - Vi?
Hvad er det vigtigste, når man fisker? Maddingens kvalitet.
Det er for farligt. - Er du bekymret for mig?
Nej, men jeg rammer ikke så præcist med spyddet mere.
Så gå tættere på, inden du kaster.
Halløj, smukke!
Det var slangen, jeg mente.
Det virkede godt. En gang til. - Maddingen skal hænge længere.
Jeg må ramme det svage punkt bagfra. - Hvordan ved du, de har et?
Det gør jeg heller ikke, men det må de vel have, ikke? Af sted!
Fremragende. Du har gjort den vred.
En skam, du ikke kan flyve længere.
Det kan du heller ikke.
Dig!
Klap i, og lad være med at gå i vejen.
Smukke pige. Du hører ikke til på slagmarken.
Brænd hende!
Sikke et smukt væsen, du er.
Lad mig hjælpe dig.
Brænd hende!
Du fryser så frygteligt. Varm dig selv op.
Det byder jeg dig.
Hurtigt.
Dit selskab var at foretrække.
Skandaløst. - Selv tak for redningen.
Mens jeg sad blindet i min fars gravhvælving, -
- delte du seng med den gud, der flåede mine øjne ud.
Hvorfor spilde alt dette på en blind? - Hvorfor stole på dig igen?
Han dræber alle guder, der ikke underkaster sig ham. Også mig.
Vi vil bryde ind i Seths tempel. Horus vil slå ham ihjel.
Hvordan vil I komme derind?
Ham der? - Han har set en tegning over det.
Hvad med sfinksen? Har du glemt den? - Sfinksen?
Den bevogter Seths ild.
Den dræber alle, der ikke kan løse dens gåde.
Du kan godt løse gåden, ikke? - Vi beder Thoth om hjælp.
Hvorfor gøre det med vilje?
Så vi ikke dør, før det er absolut nødvendigt. Kom så.
Gav han dig den kjole?
Jeg valgte den ud af, hvad der blev mig givet.
Du valgte den, du mente ville glæde ham mest?
Jeg klæder mig for at glæde mig selv. Kan du da ikke lide den?
Den er for meget. - Jeg er gudinde for for meget.
Og jeg har givet dig meget, du ikke fandt umådeholdent.
Nu er der måske for lidt af den. - Før var du ikke svær at glæde.
Du sinker os.
Det får dig til at ligne en røver.
Hvad lignede jeg da før? - En, der intet fatter. En nuttet en.
En, som ikke fatter hvad? - Lige præcis.
Du har altid taget mig for givet. - Hvad?
Da du fik dit øje tilbage, skulle du være kommet efter mig.
Betyder jeg intet for dig?
Vær rar at hente mig noget rent vand.
Ville du dø af at sige tak? - Jeg er ikke i humør til at skændes.
Hent det vand nu. Det byder jeg dig.
I er alle sammen ens. - Hvad hedder hun?
Jeg kan få enhver mand, kvinde, gud eller ethvert dyr til at adlyde mig.
Medmindre deres hjerte tilhører en anden.
Du er forelsket. - Hun hedder... Zaya.
Det gør mig ondt.
Jeg lovede hende et ordentligt hjem, penge til hendes familie.
Jeg gav hende intet.
Hun var sammen med dig, fordi hun elskede dig.
Tro mig. Jeg ved det. - Jeg vil råde bod på det.
Horus vil vække hende til live. - Sagde han det?
Det er svært at se videre end hans vrede og hævntrang.
Men han er ikke så slem. - Det er svært at se.
Der er den.
Er det ham? Dem?
Selvfølgelig ikke. - Hvem er de så?
Hans betroede tjenere. - Han stoler kun på sig selv.
Righoldig efter gavmild gødning. Farverig, -
- primært i de grønne og røde ender af spektret.
Brogede arter med blomsterstande bestående af flere buketter, -
- hver med et modificeret bæger.
Vise herre af det hellige ord, vi søger dit råd.
Engang betragtet som ukrudt, som blev revet op med rode.
Nu prises den for sine livgivende olier -
- og sine næringsrige blade.
Men hvad er sandheden om den?
Dig. Vend dig om. - Foretrækker du at se mig bagfra?
Nej, jeg... Eller jo. Du ved godt, jeg ikke kan lyve.
Vend dig om. Jeg vil ikke se dig i dine lumske øjne.
47. - Hvadbehager?
Procentdelen af viden, jeg har nedfældet.
Thoth, jeg har bare brug for... - Løsningen på sfinksens gåde.
Selv et barn kunne deducere sig frem til det.
Tag hen og få gåden, og kom tilbage hertil og viderebring mig den.
Så må en af os dø for det. - Træk lod.
Tag med os. - Én nat. Jeg giver dig én nat.
Nej, du gør ikke. Seth må stoppes, før han udsletter os alle.
Det kan du vel godt se det vise i, ikke?
Denne her er alt for vigtig til at sætte på spil.
Jeg kan recitere stjernernes sande navne.
Jeg har set verden skabt ud af sand og vand. Jeg besidder al visdom.
Jeg er mere værd end en eller anden krone.
Jeg har det! Dens mystik. Dens sandhed.
Det er salat! - Din far blev uvarsom.
Ikke alene er det umådeligt dumt, men nu må jeg nedfælde alt, jeg ved, -
- som bolværk imod den lille risiko for, at Seths krig rammer mig.
Jeg er ked af, at mine forældres lig har ulejliget dig.
Du er tilgivet. Og gå så. - Du skal hjælpe os!
Pas på. Jeg er flere end jer.
Det er i orden. Jeg gør det. - Er du ikke en omstrejfende bavian?
Jeg sagde, jeg ville gøre det.
Din risiko for at fejle er monumental.
Men før sfinksen dræber mig, vil jeg fortælle den, -
- at visdommens gud var bange for at svare forkert.
Er det jeres bedste strategi?
At appellere til mit ego? Hvor forfængelig tror I, jeg er?
Nuvel. Lad gå.
Lad gå.
Kom så.
Farvel.
Flot klaret. - Tak.
Zaya kan ikke vende tilbage. Faraoen har ikke den magt.
Ej heller Anubis.
Du har løjet for ham.
Han dør nok i forsøget på at bryde ind i Seths pyramide.
Han ville give sit liv. - Han tror, han kan redde hende.
Han tror, hvad han vil tro. - Du har været så blind.
Har du virkelig set verden blive til? - Jeg lyver ikke.
Hvorfra betragtede du dette, hvis intet endnu var blevet skabt?
Hvis jeg prøvede at forklare det, ville din hjerne blive til væske.
Jeg har ikke valgt hævnens sti. Jeg har ikke valgt noget af det her.
Hvilken magt har jeg egentlig? - Magten til at råde bod på det her.
Han har fortjent at kende sandheden.
Han skal få os ind, så jeg kan kvæle Seths ild.
Hvis han nægter at hjælpe, dør vi alle. Er det det, du vil have?
Det er for farligt at krydse sletten.
Vi afventer mørket. - Vi har snart ikke mere tid.
Lad os krydse den nu. - Vi venter.
Al den tid I var adskilt, glemte hun dig aldrig.
Du har altid været i Hathors hjerte. - Ja, men hendes hjerte er så stort.
Der er plads til en hel flok derinde.
Sig mig, du vise Himlens hersker, -
- hvorfor tror du, Seth lod dig leve?
Hun gjorde det af kærlighed. Vil du straffe hende for det?
Jeg ville ikke have hendes hjælp. Jeg ville kun have én ting.
Jeg tror, alle er dårer, -
- men du er en større dåre end de fleste.
Tænker du på hende?
Selvfølgelig gør du det.
Engang var jeg Vestens herskerinde.
Jeg skulle hjælpe de døde med at nå til efterlivet.
Har du rejst i dødsriget?
Jeg er kærlighedens gudinde, selv for dem, der er døde.
Jeg var ung, og jeg blev forført. - Forført?
Af dæmoner. Det her armbånd holder dem stangen.
De 42 stjerners armbånd. En for hver dæmon, Horus dræbte for mig.
Da vidste jeg, jeg elskede ham.
Zaya må vide, du kæmper for hende, så hun ikke mister håbet.
Zaya.
Zaya. Zaya, kan du høre mig?
Zaya?
Hvem er det? Hvem sagde det? - Hathor, Vestens herskerinde.
Jeg taler til dig fra de levendes land. Din elskede er her hos mig.
Bek? - Zaya, det er mig.
Jeg vidste, du ville finde mig.
Men jeg kan ikke se dig.
Du kan komme tilbage. - Hvordan det?
Jeg hjælper Horus. Til gengæld vil han hjælpe os.
Er det den Bek, jeg elsker? - Ja, jeg tror det knap selv.
Bek, mig, der stoler på guderne?
Men jeg tog fejl, Zaya. Horus er renfærdig, som du sagde.
Du tænker sikkert: "Hvad sagde jeg?" - Kun en lille smule.
Det er så rart at høre din stemme. - Det skal nok gå. Tro mig.
Horus vil hjælpe dig tilbage. Det ved jeg, han vil.
Bek? Bek, er du der?
Det er forbudt for de døde at tale med de levende.
Af sted.
Der er et hjul indeni. Drejer man på det, stopper sandet.
Vi skal bare gennem døren. - Det er godt, du så tegningen.
Hvis man ikke vidste, hvilken dør det var, ville det være umuligt.
Bek? - Ja.
Du ved da godt, hvilken dør det er, ikke?
Jo, selvfølgelig. Det er... den der.
Nej, den der.
Nej, det er den her!
Hvo intet vover...
Gættede du? - Tja...
Jeg finder din lid til tilfældet foruroligende.
Hvis du overlever, må jeg studere dig nærmere.
Hvor er sfinksen så?
Ubudne folk i faraos tempel, -
- løs min gåde, eller ophør med at eksistere.
Fortsæt. Jeg venter.
Jeg fandtes aldrig og skal altid snart findes.
Ingen har nogensinde set mig, og det vil ingen nogensinde.
Alligevel er jeg det, ethvert levende væsen sætter sin lid til.
Hvad er jeg?
Orden. Du er orden.
Jeg har aldrig betvivlet dig.
Det er ikke rigtigt.
Prøv igen. Vil du ikke nok?
Det var et fuldstændig passende svar.
Du er... renhed.
Endnu en gang forkert.
Hvad fandtes aldrig? Skal altid snart findes?
I fremtiden, ikke-eksisterende. Ikke virkelig.
Men det findes og har aldrig været. Altid skal det snart findes.
"Alligevel er jeg det, ethvert levende væsen sætter sin lid til."
Dødelige er levende! Måske skal du ikke tænke som en gud.
Så kan jeg lige så godt holde op med at tænke.
Vent! Jeg har det! Du er morgendagen.
Fordømt!
Én dråbe.
Nej!
Jeg burde takke dig.
Du lokkede ham ud af sit bibliotek, så jeg ikke behøvede gøre noget.
Det sidste led i min plan. - Din kujon.
Luk mig ud, og kæmp imod mig. - Nu igen?
Har hun ikke set dig tabe tit nok?
Kan du ikke lade mig skåne dig for en sidste ydmygelse, før du dør?
Stop!
Kan du genkende den her?
Sagde han, han kunne vække din kvinde til live?
Det er umuligt. Selv for mig.
Skal jeg tro dig?
Jeg behøver ikke lyve.
Hvordan skulle en blind, uduelig gud ellers få dig til at hjælpe sig?
Spørg ham nu bare.
Hæld det i. - Passer det?
Bek, hæld det i.
Nej!
En skam, du ikke var på min side.
Jeg beundrer folk, der ikke lader døden stoppe dem.
Men sådan er kærligheden.
Det er ganske passende, at I dør sammen her i mit tempel.
Jeg vil savne vores samtaler og alt det andet.
Du fratog mig min hævn.
Zaya mente, du var det største i skabelsens historie.
Hver dag bad hun til, at du måtte redde Egypten, men du kom ikke.
Jeg var i en gravhvælving. Jeg hørte hende ikke.
Du lyttede ikke. Du tænker kun på hævn.
Jeg begyndte at tro, jeg havde taget fejl af dig, -
- men nu har jeg endelig forstået guderne. Vi betyder intet for jer.
Nu ved du det så.
Anubis, træd frem.
Herskerinde. Du er stadig så skøn som det første morgengry.
Hvad laver du?
Dette menneskes elskede har ingen skatte til sandhedens vægt.
Måske kan vi hjælpe hende. - Du beder om meget, herskerinde.
Det ville kræve en helt særlig skat. - Nej. Nej.
Som det her? - For dig, Vestens herskerinde, ja.
Giv ham lov til selv at give det til hende.
Så får du hende at se en sidste gang. - Tak.
Nej. Jeg forbyder dig det! - Vi har begge narret Bek.
Det her råder bod på det. - Ikke på denne måde.
Ikke med dig. - Jeg byder dig at give slip på mig.
Du kan ikke byde mig at gøre noget. Du ved godt hvorfor.
Jeg er kærlighedens gudinde.
Hvis jeg ikke gør det her, er jeg intet.
Jeg vil ikke miste dig igen.
Tag det.
Gør, hvad du har brug for at gøre.
De To Sandheders Sal.
Der skal vi blive vejet.
Træd frem.
Hvad har du at tilbyde?
Træd frem.
Jeg vil leve evigt!
Hvad har du at tilbyde?
Træd frem.
Hvad har du at tilbyde?
Zaya.
Bek.
Seth, modtag Nephtys' gyldne vinger.
Må de beskytte ham mod dem, som vil skade ham.
Thoth, visdommens guds forstand. Giv ham fortidens viden.
Osiris' hjerte. Giv ham herredømme over alle lande.
Det altseende øje. Giv ham det, så ingen fjende kan narre ham.
Du ser storslået ud, herre.
Det ved jeg godt.
Far.
Jeg så godt tårnet. Imponerende. - Jeg byggede det til din ære.
Var det højere, ville det være i vejen for mig.
Vend blikket bort fra dine sejl, og besku mit værk.
Det, Osiris ikke kunne gøre.
Jeg hersker over alt levende og alt det, de levende betræder.
Ingen under solen er mægtigere. - Beær mig, som jeg har beæret dig.
Hvis ære var dit mål, burde du have afholdt dig fra at myrde din bror.
Så du ser virkelig alt, der foregår dernede.
Sig mig, far. Kerer du dig om, hvad der sker?
Jeg kerer mig mere, end du aner.
Hvorfor blev jeg så sendt bort, alene, -
- dømt til at betræde det brændende sand, -
- mens min bror legede i bare tæer ved Nilens bred?
Hvorfor gjorde du Osiris til farao, og hvorfor gav du ham en søn, -
- mens du nægtede mig den gave at give liv?
Det var din prøvelse. - Han fik ikke en prøvelse.
Jeg gav Osiris Egyptens krone.
Og da tiden var inde, klamrede han sig ikke til magten.
Han gav den fra sig. Han udstod sin prøvelse.
Og jeg har udstået min. - Ikke endnu. Det er sandt.
Jeg ville ikke have, du skulle have børn.
Det var en nådegave, -
- for jeg ville ikke have, du skulle savne dem, som jeg har savnet mine.
Savnet dem? - Du må tage min plads.
Her? - Sådan ender din prøvelse, min søn.
Der findes ikke større byrde, men ej heller større ære.
Alt, du har gjort, kan tilgives.
Forventer du, jeg skal dyste med dette udyr -
- nat efter nat, indtil jeg dør?
Hvad er det, du vil have? - Udødelighed.
Udødeligheden venter os alle i efterlivet.
Jeg vil ikke dø. Jeg vil leve. For evigt.
Dernede i de lande, jeg har erobret. Mit kongerige. Det bør være min gave.
Hvordan det? Den eneste måde at opnå dette på er utænkelig.
Man ville være nødt til at opæde... - Selve efterlivet.
Du ville udløse kaos over skabelsen. Du ville udslette alt.
Ikke udslette. Omforme.
Jeg vil overtage din plads, men jeg vil ikke sidde på en forbandet båd.
Ingen gud kan overleve det.
Jeg er ikke kun én gud.
Hvad har du at tilbyde?
Det her vil købe dig en plads i efterlivet.
Nej. Ikke uden dig.
Porten er blevet brudt ned.
Kaos breder sig. Apophis vil udslette dette rige.
Horus er vores eneste håb.
Han er ikke den gud, du tror, han er. Han løj for mig.
Giv ham en chance til. Han kom kun så langt på grund af dig.
Min styrke er ikke uden grænser.
Hvis Himlens hersker har en plan, der kan råde bod på det her, -
- bør han udføre den med stor hast.
Hvis du ikke stoler på ham, så stol på mig.
Jeg ved, vi vil være sammen igen.
Ra er faldet. Seth har udløst kaos. - Hvordan stopper vi ham?
Du giver aldrig op, vel? - Zaya sagde, jeg ikke måtte.
Du fortalte hende ikke om vores aftale?
Jo, men af en eller anden grund tror hun stadig på dig.
Vi må vende tilbage til hovedstaden. - Der er langt at gå.
Jeg foretrækker at flyve.
Nephtys. Selv i døden prøver hun at hjælpe os.
Kom an, dæmon!
Seth har Ras spyd.
Han lokker Apophis til Nilen, alt livs kilde.
Hvorfor det? - Så alt kan blive udslettet.
Ra er ikke død, og kun han kan ændre dette, men han skal bruge sit spyd.
Hvordan får vi det tilbage til ham? - Måske skal vi på fisketur.
Jeg er din tjener. Jeg beder om din hjælp.
Bygmester.
Vi har brug for dig.
Det er den største arkitektoniske bedrift nogensinde.
Min...
Jeg mener, Seths obelisk -
- er nøjagtig 2.220 cubit høj. Helt nøjagtig.
Bygget af syv milliarder granitblokke, -
- fem milliarder stykker Turakalksten og ni milliarder talenter guld.
Og hvor mange slavers liv?
5.930. Nej, vent.
5.931.
Nej. Du har brug for ham for at komme op på toppen.
Vi ses deroppe.
Du stod ved hans side, som var han din ven.
Jeg ved, hvordan det føles. En guds gunst. Berusende.
Beklager, at du valgte den forkerte gud at følge.
Han forbedrer sig. - Din kvinde er stadig død, ikke?
En skam. Hun var så køn.
Hendes hud var så blød.
Skatte til efterlivet.
Kan du se? Jeg er rede til at dø.
Kom an, Apophis!
Du skulle være blevet under sandet.
Jeg kan forstå, man kan dræbe for en krone, men det her er vanvid.
Hvordan skulle du kunne forstå det? Du yndlingssøn af en yndlingssøn.
Forresten vil Apophis opæde dødsriget.
Du kommer aldrig til efterlivet. - Hvad?
Hvem følger nu den forkerte gud?
Jeg tror, jeg vil savne vores små sammenkomster.
Men du kan stadig ikke måle dig med mig.
Du har ret.
Jeg er bare maddingen.
Nu er du virkelig en plage.
Horus!
Tror du ikke, dit øje ville have været mere nyttigt end en såret tyv?
Sandsynligvis, jo.
Jeg er ked af alt det, jeg har gjort imod dig.
Inklusive det her. - Du er tilgivet.
Jeg sagde jo, jeg ville stjæle dit andet øje til dig.
Men du kunne godt have sagt, du ikke havde brug for det.
Ra viste mig vejen, men jeg lyttede ikke.
Jeg troede, jeg havde brug for øjet, -
- men det er ikke min rejses mål at søge hævn for enhver pris.
Det er at beskytte mit folk.
Hold op med at prise dig selv. Du er ikke færdig med at beskytte.
Se. Den nye farao.
Jeg syntes, du var den største af alle guder.
Men se dig nu. Nu har du intet.
Jeg er den største gud.
Jeg skånede dig engang. Jeg viste dig nåde.
Den fejl begår jeg ikke.
Bedstefar. Alt er endnu ikke forbi.
Hold inde, udyr!
Tak.
Vi er et godt makkerpar. Er du sikker på, du ikke er en gud?
Hvad skulle jeg være gud for?
Dumhed?
Det umulige.
Bek?
Jeg har aldrig stået i gæld, men nu står jeg i gæld til dig, sønnesøn.
Jeg vil give dig hvad som helst. Bjergene vil knæle for dig.
Svar hurtigt, for Apophis' hunger er uendelig.
Natten er altid på vej.
Jeg vil intet have, undtagen det, der er umuligt for mig at give.
Er jeg ...? - Du er kommet tilbage.
Bek. Måske skulle du hjælpe hende.
Zaya.
Bek. - Zaya.
Mit navn er Horus. - Min herre.
Jeg troede, det var umuligt. - Umuligt? Ja.
Æret være Ra, lysets hersker.
Visdom var blevet opnået. Prøvelser var udstået.
Nye chancer var blevet givet for atter at leve.
For atter at være helet. Horus sørgede over sine forældre.
De var for længst gået over i efterlivet.
Men han vidste, det var Ras visdom, at den sidste port skulle bestå -
- som en ubrydelig barriere mellem livet og udødeligheden.
Tror du, jeg er rede?
I sandhed at være rede er utvivlsomt en svær tilstand at opnå, -
- men du er tæt nok på.
Rejs dig, Horus, farao af hele Egypten.
Fra dette øjeblik -
- skal man gøre sig fortjent til efterlivet, ikke med guld, -
- men med gode handlinger, medfølelse og gavmildhed.
Hvad vi gør i dette liv, betyder noget.
Tænker du på hende?
Selvfølgelig gør du det.
Du troede vel ikke, jeg ville forlægge Egyptens største skat?
Vil de savne mig, hvis jeg er væk lidt?
Som faraos yppersterådgiver er det min opgave at sikre, -
- de knap bemærker det, men hvis nogen spørger ...?
Sig, jeg må hjælpe en ven.
Jeg overlader Egypten til dig.